ROMANCE IS A BONUS BOOK - A ROMANTIKA EGY JUTALOMKÖNYV -
Son Won Hyang (NETFLIX) angol nyelvű felirata alapján fordította Anyeze
- 12. KÖTET -
Ízlett a vacsora?
Előre is köszönjük a segítséget.
- Itt az önök példánya. - Köszönjük a támogatást.
Kérem írjanak érdekes cikkeket a könyvünkről.
Mindenki csak egyet kap?
- Azt gondoltuk, túl nehéz lenne. - Igen.
Vannak más riporterek is a kulturális rovatnál,
úgyhogy 10 példány elég is lesz.
Az egy kicsit sok. Mit szólna háromhoz?
Küldök hármat az irodájukba.
- Nekem is hármat. - Jó.
Akkor, nekünk is küldjön hármat.
Akkor holnap elküldöm mindenkinek expressz küldeményként.
És, ne felejtsen el küldeni egy összefoglalót is.
Elküldjük az összefoglalót a cikkek címével együtt.
Igyekszünk levenni a terhet a vállukról.
- Akkor, mi megyünk. - Rendben, érjenek haza épségben.
- Viszontlátásra. - Még egyszer előre is köszönjük.
Mintha nem tudnák, milyen sokba kerül egy könyv előállítása.
Gyakorlatilag minden cikket mi írunk meg helyettük.
Ahogy mondod.
Vajon vége lehet már a rendezvénynek?
Mi? 14-en jelezték, hogy nem tudnak menni. Vajon meg tudták tölteni a helyüket?
Seo csoportvezető nem tudott ott lenni?
Hyung, a feleségednek balesete volt!
Baleset? Miféle baleset?
Magas a láza, de a feje is fáj, és hányt.
Le kell futtatnunk pár tesztet agyhártyagyulladásra.
Agyhártyagyulladás?
Annak a teszteléséhez tűt kell szúrni a gerincébe, nem?
Igen, elég nagy már, hogy megbirkózzon vele.
De biztosan nagyon fájdalmas.
"Kedves Idegenek, üdvözletem."
"Én magányos voltam."
"Ám az egyedüllétem tökéletessé tette."
"Ezért, kérem ne mondjanak oly taszító dolgot,"
"hogy hiányoztam, ami ellenszenvvel tölt el."
"Nem hiszek Isten létezésében."
Elnézést!
"De remélem, hogy legalább te, várni fogsz reám."
"És fel fogjuk ismerni egymást."
"És ennél az oknál fogva, életemben először,
"kimondom annak a nevét, ki nem létezik ezen a világon,"
"és azt, hogy ez szerelem volt."
"Remélem, ha majd újra találkozunk, azon a helyen,"
"elmondhatom majd, hogy szeretlek."
Az "idegen" szó egyfajta távolságot hordoz magában.
De az igazság az, hogy végső soron mind idegenek vagyunk egymás számára.
Távol, mégis közel.
Ismeretlenek, mégis, egyszersmind ismerősek. Ezek vagyunk.
És valószínűleg ez az oka, hogy mindannyian egy sor elmondatlan történetet hordozunk szívünkben. Ugye?
Ma lehetőségünk volt meghallgatni néhány részletet Yu írónő új könyvéből,
ami úgy ragyogta be szívünket, mint az eget a tündöklő csillagok.
Ez arra késztetett, hogy magamba mélyedjek, és nagyon kíváncsi lettem,
a szívemben eltemetett, kimondatlan történetekre.
Önök is így éreznek?
- Igen. - Igen.
Hogy alkalmam nyílt nagyszerű emberek társaságában, többet megtudni
egy nagyszerű könyvről, igazán boldoggá tett.
Szeretném mindannyiuknak megköszönni,
hogy eljöttek ma, ezen a kora tavaszi estén.
- Viszontlátásra. - Vigyék hírét a könyvnek.
- Szép munka volt. - Viszlát holnap, igazgatónő.
Szép munka volt.
- Köszönöm. - Köszönöm, viszlát.
- Köszönjük, hogy eljöttek. - Köszönjük.
Köszönjük.
Jól viszik a könyvet.
Mit gondol a rendezvényről?
- Anyu. - Hé, Hae Rin-ah.
Szia, apa.
Jaj nekem! A fiatalember, aki az előbb mellettünk ült.
Ugye?
Ó, tényleg.
Igen, így igaz.
Ők a szüleim.
Együtt dolgozom vele.
Ó, ő tervezte a könyvet.
Jó estét, Ji Seo Jun vagyok.
- Jó estét. - Örvendek.
Szereti a gombócot?
Mit csinálsz?
Ó, igen. Szeretem.
Nagyszerű! Jaj nekem!
Gombócozó vendéglőnk van.
Jöjjenek el valamikor együtt.
A mi Hae Rin-ünk minden kollégája ingyen gombócot kap. Teljesen ingyen.
Szükségünk lesz úgy egy órára, hogy mindent elpakoljunk.
Persze, rendben.
Köszönöm.
Ti menjetek csak haza.
Nekem rakodnom kell.
- Rendben. Látogasson el hozzánk. - Jaj.
- Ó, rendben. - Cha főszerkesztő úr.
Cha főszerkesztő úr!
Eljöttek?
Gondolom, a szülei nagyon kedvelik Cha főszerkesztőt.
Nos...
Valószínűleg már nem.
Elnézést, hogy csak így hirtelen szóltunk. Tudom, milyen elfoglaltak.
Ugyan!
Hae Rin-nek köszönhetően, eljutottunk ide. Nagyon jól éreztem magam.
Szeretném hazavinni önöket, de Yu írónő vár rám.
Menjünk. Hívok önöknek taxit.
- Igazán? - Igen.
- Jaj nekem. - Menjünk.
Taxi!
Nem kell taxit fognia nekünk.
Ó, el kell ismernem, ért hozzá, hogy mindenkit jó kedvre derítsen, Cha főszerkesztő úr.
Taxi!
Taxi.
Jaj nekem! Jaj!
Anyuka...
Ejj, miért repült arra hirtelen a táskám?
Drágám, megint ezt a táskát hoztad? Ez a táska furcsa.
Bocsásson meg, Cha főszerkesztő.
Ez egy őrült táska. A frászt hozza rám.
Ó, istenkém! Nagyon fájt?
Nem, dehogy. Jól vagyok.
Taxi!
- Szálljanak be. - Köszönjük.
Jaj, ne! Mi történt?
Összecsuklottak a lábai?
Nem, apuka az előbb...
Mi? Mit csináltam én?
- Nos... - Mit? Mit? Mit?
- A lábával... - Biztosan
nagyon megviseli, hogy olyan sok a dolga.
Igen.
Biztosan.
- Szálljanak be, kérem. - Rendben.
Gaseon-dong-ba, legyen szíves. A gondjaira bízom őket.
Szálljanak be, kérem.
Mi a baj?
Egyáltalán nem vonzódik a mi Hae Rin-ünkhöz?
Mit nem szeret benne?
- Nos, ezt... - Merev egy kissé, ugye?
Ahh, így van.
Nem mintha erőltethetnénk, hogy szeresse.
Mindenkinek megvan a maga lelki társa.
Jöjjön továbbra is hozzánk kimcsiért.
Mindig lesz elég önnek is.
Jó.
- Jó utat hazafelé. Anyuka, apuka. - Rendben.
- Olyan kedves fiú. - Igen.
Ma különösen jóképűnek tűnik.
- Ahh, milyen kár. - Milyen kár.
A fenébe!
Önnek hála, Dan I-ssi, kevésbé voltam ideges.
Ha vonakodtam válaszolni egy kérdésre, ön rögtön észrevette, és témát váltott.
Azt hiszem, ön nálam is jobban magyarázta a könyvemet.
Mindig szerettem az ön könyveit,
de ez a felolvasó est nagy rajongójává tett.
Ahogy hallgattam önt felolvasni,
a lélegzetem is elállt.
Ezeket a rajongói hagyták itt önnek.
Megkértek, hogy adjam át önnek.
Jaj, annyira hálás vagyok, hogy eljöttek.
Minden résztvevő széles mosollyal az arcán távozott.
Ezt pedig fogadja köszönetképpen,
tőlünk, a Gyeoroo dolgozóitól.
Jaj, de szép!
Nagyon tetszik.
Igen sokat dolgozott ma.
Nagyon köszönöm!
Kang Dan I-ssi.
Kérem, rendezzen el mindent, mielőtt hazamegy. Én hazaviszem Yu írónőt.
Szép munka volt.
Igen, főszerkesztő úr.
Tanárnő, ezeket elküldöm majd a lakására.
- Jó, köszönöm. - Erre tessék, tanárnő.
Otthon találkozunk!
Halló?
Ó, jó estét. Kivel beszélek?
A volt feleségem biztosan átirányította önhöz a hívásait.
Beszélnem kell vele, amint lehet.
Bong csoportvezető, Kang Dan I vagyok, a feladatkezelési csoporttól.
- Ó, Dan I-ssi. - Igen.
Megírom önnek a részleteket egy üzenetben.
Nagyszerű volt, nem?
- De, nagyszerű volt. - De, nagyszerű volt.
Hé, hallottad ezt? Megérte túlórázni.
Azt mondják, az olvasás sokkal élvezetesebb,
ha megosztjuk az élményt másokkal.
Mi az? Ki vagy te?
Ezt most tényleg te mondtad? Nem hallottam rosszul?
Olvastam, tudod!?
Már kettőt kiolvastam a listáról, amit Cha főszerkesztő adott.
Odanézzenek, hogy te milyen észbontó vagy!
Oh Ji Yul de csúcs.
- Oh Ji Yul de csúcs. - Oh Ji Yul...
Ji Yul-ah.
Anyu!
Jó estét, anyuka.
Miért szólít anyukának?
Ó, akkor...
Jó estét, nagyságos asszony.
Köszönj szépen. Ő az, akivel szombaton találkozol.
Plasztikai sebész.
Kim Myeong Su-ssi.
Jó estét, Ji Yul-ssi.
Élőben még vonzóbb.
A mi Ji Yul-ssink nagyon szereti a munkáját, és nincs most ideje szervezett találkákra, ezért eljöttem...
Ó, Dr. Kim.
- Megőrült? - Igen.
Őrülten odavagyok Oh Ji Yul-ért, anyuka.
Hogy merészel...
Anyu!
Ne bántsd az én Hoon-omat.
Ha még egyszer idehozod ezt a férfit,
én azonnal elköltözöm otthonról,
és összeköltözöm Hoon-nal. Jobb, ha tudod.
Anyuka, tudom, hogy a lakásom egy havi 500 ezer Wonos bérlemény,
de gondoskodom róla, hogy Ju Yul-nak minden kényelme meglegyen.
Te egy idióta vagy!
Ó ó ó!
- Nagyon sajnálom! - Oh Ji Yul, ide gyere!
Várjon...
Megcsináltuk.
Megigyunk valamit?
Mindketten sokat dolgoztak, ma az én vendégeim.
Nem, ha lehetne, inkább csak ketten menjünk.
Meg kellene beszélnem valamit Ji művész úrral.
Velem? Micsodát?
Valami nagyon komoly dolgot.
Akkor, beszélgessenek csak. Nem gond.
- Akkor, találkozunk holnap a munkában. - Rendben.
Menjünk. Meghívom.
Jól van.
Song helyettes.
Mi az? Nem ment még el, Oh Ji Yul-ssi?
Elmentem már, de visszajöttem,
mert valamit feltétlenül el akartam mondani önnek.
Én, Oh Ji Yul,
olyan remek szerkesztővé akarok válni, mint ön, Song helyettes.
Hirtelen... miért?
Csodálatos könyveket akarok készíteni, mint ön.
Szeretnék a munkám által pozitív energiát adni az embereknek,
ahogyan ma ön tette.
Számítok önre, Song helyettes.
Ne rám számítson, hanem próbáljon meg magától kitűnni a munkájával.
Igenis. Ígérem, mostantól keményebben fogok dolgozni, helyettes.
- Viszlát holnap a munkában. - Igen, viszlát holnap, helyettes.
Csodálom önt, Song helyettes.
Látom, kiképezi a tanítványát, Song helyettes.
SMS - PARK HOON
Igazán bámulatos volt ma.
Maga aztán érti a dolgát, Csúcs Dan I-ssi.
Igazán bámulatos volt ma.
Igyekezni fogok, hogy én is olyan jó legyek a munkámban, mint ön.
Csak így tovább!
Az a nő, nem középiskolai végzettségű.
A Yeonhui Egyetemre járt.
És igencsak látványos eredményeket ért el.
Feladatkezelési csoport?
Minél többet tudok meg, annál inkább leesik az állam.
Tapasztalt reklámszakemberként, bejutott egy gyakorlatot igénylő állás interjújára.
Ismered az SH Reklámirodát, ugye?
Régen náluk dolgozott.
Nem lehet, hogy tévedsz?
Nem, ez biztos.
Megértem, hogy nehéz munkát találni több éves kihagyás után,
és láttam már embereket meghamisítani az önéletrajzukat,
de még sosem találkoztam olyannal, aki letagadja a szakmai gyakorlatát.
Megvan még neked az az önéletrajz?
Biztos elő tudom kotorni,
de mint tudod, a személyes információk kiszolgáltatása kényes dolog.
Ehh, ez elképesztő.
Ti a cégednél hogyan kezelitek az ilyesmit?
Én egyszerűen kirúgnám.
Neked nem lenne kínos?
Egyértelműen túlképzett az ilyen alantas munkához.
Nem ért még haza?
- Igen, főszerkesztő úr. - Hol vagy?
Mindent elrendeztem a helyszínen,
és úton vagyok hazafelé.
Szóval, hol vagy most?
A közeli parkban.
Úgy hallom, jó hangulatban vagy.
Igen, nagyon is.
Nagyszerűen érzem magam.
Úgy érzem, újra élek.
Erről eszembe jutnak a régi idők a korábbi munkahelyemen.
Mintha visszaforgattam volna az időt.
Úgy érzem, bármire képes vagyok.
Őszintén szólva, nagyon féltem, amikor a Gyeoroo-hoz kerültem.
Úgy érzetem, egy sziklaszirt szélén állok,
ezért nem volt más választásom, mint őrülten dolgozni a túlélését,
de tényleg fogalmam sem volt semmiről.
Úgy éreztem, mintha felesleges részévé váltam volna ennek a felgyorsult világnak.
Nagyon meg voltam rémülve.
Na és most? Már nem vagy megrémülve?
Nem, egyáltalán nem félek.
Meg akarom dicsérni magamat.
"Kang Dan I... ügyes vagy."
"Remek munkát végeztél ma."
"Biztosan nagyon izgultál,"
"de egyszer sem hibáztál."
"Igazán"
"büszke vagyok rád."
Csupán néhány hónapja is,
folyton interjúkra jártam, és bőgtem.
De most, van munkám, amit szeretek, és még saját névjegykártyám is van.
És jó vagyok a munkámban.
Keményen dolgozom, és egész jól kijövök a körülöttem lévő emberekkel, tudod!?
Ezért büszke vagyok magamra.
Gyerekes vagyok, ugye?
Én is tudom, de nem érdekel.
Engem most...
majd' szétvet a boldogság.
Ma szeretném teljesen kiélvezni ezt az érzést.
Eun Ho-ya.
Hm!? Mondd csak.
Az, hogy mellettem vagy...
örömmel tölt el.
Az, hogy mellettem voltál,
és fogtad a kezem...
nem is tudod, milyen biztonságot adott.
Köszönöm, Cha Eun Ho.
Kang Dan I!
Komolyan, hogy lehetsz ilyen szép, Kang Dan I?
Megint Kang Dan I-nek szólítottál.
Ügyes voltál. Nagyon szép munkát végeztél ma.
Te vagy a legjobb, Kang Dan I!
Én is tudom, Cha Eun Ho!
Kang Dan I szép!
Cha Eun Ho jóképű!
Menjünk.
Mikor értél ide?
Egy ideje.
Néztelek már egy ideje.
- Tényleg? - Igen.
Figyeljen jól, rendben?
Ez itt egy pasas.
Ez pedig egy nő.
Hogy derítette ki?
Ehh, hol jár az esze!?
Csak mondjuk azt, hogy ez egy pasas.
Értem. A tőkehal egy pasas, a tintahal pedig egy nő?
- Igen. - Oké.
Csakhogy... ez a nő...
vett egy inget.
- Ühüm. - De egyik nap,
ez a pasas viselte azt az inget.
Mit gondol, mit jelent ez?
A nő a pasasnak ajándékozta.
Csak ennyit jelent, nem?
Lehetséges. Ha egy férfi elalszik egy nő vállán,
még nem jelenti azt, hogy szerelmesek.
- Naná. - De ezek ketten gyanúsak.
A tőkehal
le sem vette a szemét a tintahalról.
Életemben nem láttam még tőkehalat így stírölni valakit.
Ehh. Ebből még nem tudhatja, hogy szeretik egymást.
Én tudom. Akit szeret az ember, arról le sem tudja venni a szemét.
Tapasztalatból beszélek.
Le sem tudtam venni a szemem a tőkehalról.
De a helyzet az, hogy a tőkehal sem tudta levenni a szemét a tintahalról.
És mi van a tintahallal?
Ugyan csak a tőkehalban vagyok biztos,
de úgy tűnt, hasonlóan éreznek.
Eléggé úgy hangzik,
mintha kölcsönösen szeretnék egymást, nem?
Meglehet.
Ehh, ebbe beleőrülök.
Hogy végezzek velük?
- Meg akarja ölni őket? - Igen, kinyírom őket.
- Jó estét. - Jó estét.
- Üdvözlöm. - Adna ebből 2000 Won-ért?
- Rendben. - Egyet rögtön meg is eszek.
Persze, tessék csak.
Adok még egyet, mert olyan szépek.
- Köszönjük. - Köszönjük.
Tessék. Jó étvágyat.
Elnézést.
Megmondaná, hol van Bong Chan Min?
12 éves fiú.
- Arra, ott. - Rendben.
Apa.
Jól vagy?
Azt hittem, tényleg meg fogok halni.
De kaptam fájdalomcsillapítót, és most már jobban vagyok.
Erősnek, és egészségesnek kell lenned, mint én vagyok.
Miért betegedtél meg?
Úgy tűnik, agyhártyagyulladásom van.
Össze kellett gömbölyödnöm, mint egy garnéla.
Egy tűt böktek a gerincembe, hogy teszteljék az agyhártyagyulladást.
De hisz, te félsz a tűktől.
Nem volt ijesztő?
Jól vagyok. Már felsőbe járok.
Ne haragudj.
Melletted kellett volna lennem.
Mikor értél ide?
Vissza kellene ezt csinálnunk, Yeong A-ya.
Chan Min érdekében.
Nem hagyhatjuk csak így.
Szeretsz te engem, Ji Hong-ssi?
Ez most itt a probléma?
Van egy közös gyermekünk.
Chan Min apuka.
Bong Ji Hong-ssi.
Mi elváltunk.
Azt hiszed, csupán azért váltunk el, mert aznap
összevesztünk a bevásárlóközpontban?
Te dühből írtad alá a válási papírokat?
Nem azért tetted.
Mi...
lassacskán...
az idők során...
Lassacskán...
eltávolodtunk egymástól.
Jobb férjed leszek.
Nem adnál egy második esélyt?
Én...
megszerettem valakit, Bong csoportvezető.
Még csak egy hete ugyan, de van valaki.
Nőnek tekint engem,
és úgy is bánik velem.
JI SEO JUN
Halló?
Cha főszerkesztő úr.
Ide kell jönnie egy kicsit.
Hae Rin-ah. Hae Rin-ah.
Nem ébred fel.
Fél órája próbálom felébreszteni.
Hogy itathatta addig, míg kidőlt?
Azt hiszi, én itattam?
Legalább megállíthatta volna.
Elmentünk egy közeli bárba iszogatni,
de hirtelen erősködni kezdett, hogy jöjjünk ide, pedig már akkor ittas volt.
Hajtogattam neki, hogy menjen haza, de nem hallgatott rám.
Aztán elkezdett uborkás soju-t készíteni, ami nincs is az itallapon.
Nézze. Ezt a kannát használta.
Egy pillanat. Uborkás sojut?
Folyton azt ismételte, hogy az uborkától majd jobban lesz,
aztán, hogy utána meghal.
- Azt mondta, uborka evés után meghal, és nem állította meg? - Hogy halna meg az uborkától?
Allergiás az uborkára.
- Tessék? - Ehh.
Megivott két kannával.
- Csak részegnek tűnik. - Csak nézze meg, mi lesz vele holnap.
Mi lesz vele? Ugye, nem fog meghalni?
Egyelőre csak emelje fel, és vigye.
Jó.
Miért én vigyem?
Ki volt az, aki ivott vele, talán bizony én?
Mégis ki a főnöke, ha nem te? Talán bizony én.
"Te"? "TE"???
Hova vigyük?
- Magához. - Miért kellene hozzám vinnünk?
Akkor vigyük egy hotelbe, és hagyjuk ott?
Nem úgy értettem.
Mi lenne, ha magához...
Hé! Menyi az idő!? Hajnali 3 van!
Nem elég, hogy nekünk ezt kell kiállnunk,
még Kang Dan I-t is vonjuk bele?
De az én lakásom messze van, fárasztó lesz.
Jól van, menjünk hát.
Siessünk. Siessünk.
A fenébe.
Azt hiszem, kezd megfájdulni a hátam.
Miért kell odafent laknia?
- Ehh. - Igyekezzen.
- Rendben. - Mindent nekem kell csinálnom.
Mi az ajtókód?
- 0423. - 0423?
Oké, 0423.
Menjünk be. Menjünk.
- Ehh, Song Hae Rin, igazán! - Gyorsan.
Igyekezzen.
- Gyorsan. - Ide.
Erre.
Hé, Hae Rin-ah! Hae Rin-ah!
Ahh, azt hiszem, kettétört a hátam.
Ahh, de furcsák a Gyeoroo emberei.
Mind olyan furcsák.
Csak ez az egy tartalék takarója van?
Mi?
Mit csinál?
Hé, várjon!
Most meg mit csinál?
Hogy hagyhatnám egyedül Hae Rin-nel?
Ehh. A fenébe...
Kész.
Menjen mosakodni.
Együtt akar aludni?
Csak alszunk. Ez minden. Bízik bennem, ugye?
Van másik szoba.
De csak ez az egy takarója van.
Menjen mosakodni.
Aludhat belül.
Jaj, a hátam.
Micsoda perverz.
Mit lehet enni?
Elfogyott a rizs.
Gyakrabban kellett volna bevásárolnom.
Eun Ho-ya.
Hova ment ilyen kora reggel?
Kang Dan I.
Az ujjaid...
Az ujjaid olyan...
vaskosak.
Hé! Miért ölelgetsz?
Te értél hozzám elsőnek!
Mi? Hozzád?
Áhh, te aztán... Te kis alattomos!
- Miért hagytad, hogy a karodban aludjak? - Te voltál, aki a karomban aludt.
Én nem...
Hé, Song Hae Rin.
Jól van?
Hol a francban vagyok?
Előbb kérdezd meg magadtól, ki vagy!
Song Hae Rin vagyok.
- Nem kellene kórházba vinnünk? - Délutánra rendbe jön.
Óóó, ne, ne, ne!
A mosdóba, arra, ott!
Sajnálom.
- Próbáljuk meg. - Benne vagyok.
Van kedve együtt dolgozni? Volna egy jó ötletem.
- Látták a díjat? - Menjünk.
- Menjünk be. - Jó napot.
Ó, itt van, Kang Dan I-ssi?
Végre megkezdődött a vállalati erőpróba.
"A Gyeoroo dolgozóinak ötlet versenye"?
Minden alkalmazott részt vehet a versengésben.
A fődíj 5 millió Won. Én fogom megnyerni.
Ma felcsatlakozom a vállalati intranetre.
De mégis...
De biztosak benne, hogy még nem választották ki a nyertest?
Minek nézi a mi vállalatunkat?
Olvassa csak el: "A sportszerűség érdekében,"
"ne írják meg személyes adataikat,"
"csak a számot, amit a jelentkezési lap letöltésekor automatikusan kapnak."
Ezek szerint névtelenül lehet indulni?
Igen.
Kang Dan I-ssi, ön is jelentkezik?
Gondolja, hogy szerződéses alkalmazottak is jelentkezhetnek?
Miért ne? Úgyis anonim lesz.
Dan I-ssi, tegyünk egy próbát!
- Tegyünk egy próbát. - Jó.
- Magasabbra. - Tegyünk egy próbát.
- Menni fog. - Gyerünk.
GYEOROO ÖTLET VERSENY
- Jó napot, csoportvezető úr. - Napot.
Song helyettes, mi történt?
Semmiség.
Nem semmiségnek tűnik.
Nem nagy ügy. Estére el fog tűnni mind.
Tényleg?
Mi a baj?
Megint uborkát ettél?
Allergiás az uborkára.
Ha tudott róla, óvatosabbnak kellett volna lennie.
Nem ismeri fel az illatát?
Az uborkának jellegzetes illata van.
Direkt ettem meg.
Annyira fájt a szívem,
hogy meg akartam halni.
De nem halt meg. Egész gyorsan jobban lesz.
Vezetői értekezlet lesz ma reggel.
Nem kellene még ott lenniük?
A LEGRAGYOGÓBB GONDOLATOKAT AKAROM ADNI NEKED
Ezt ki kellene adnunk.
- Nem adunk ki verseket. - Abbahagynád végre?
Tetszik ez a vers.
Látják? A főszerkesztőnek tetszik.
Ezt a verseskötetet olvasva,
- sírva fakadtam. - Te mindenen bőgsz.
Tegnap is bőgtél,
amikor hajnali 2-kor felhívtál, mert Seo csoportvezető...
Miattad sírtam, Yeong A-ya.
Kisírta a szemeit.
Elnézést kérek...
Én megértem,
hogy önök jóban vannak, és azt is, hogy maguk jóban voltak,
de ez itt egy megbeszélés. Maradjunk a formánál.
- Most munkában vagyunk. - Olyan sokat sírt.
Több, mint egy órát foglalkoztam vele.
Rendben, értem. Megbeszélhetik odakint a személyes ügyeiket.
Jól van, tegyük félre a személyes érzelmeket.
Csak olvassák el ezt a verseskötetet.
Olvassuk el mind, és beszéljünk róla újra.
Döntsünk róla az alapítóink hagyománya alapján.
Megint vegyük fel azt a ballonkabátot?
Remek ötlet. Ideje újra magunkra öltenünk.
Ez a cégünk hagyománya.
Tradíció egy nagy frászt.
- Itt van a persely, amit kért. - Köszönöm, Kang Dan I-ssi.
Maradjon itt, ne menjen sehova.
Akkor legyen ez. A perselyes szavazás.
Jaj, de régen csináltuk utoljára.
Hogy működik a szavazás?
A cég korai időszakában,
így döntöttünk arról, hogy mit adjunk ki.
Valaki javaslatot tesz egy könyv kiadására,
és mi mindannyian szavazunk O-val vagy X-szel. (O = igen, X = nem)
Ahhoz, hogy elfogadásra kerüljön, 5-ből 4-en mellette kell álljanak.
Annak idején keményen dolgoztunk a könyvkiadásért, nem igaz?
Ártatlanok voltunk.
És szenvedélyesek.
Két hét van a szavazásra.
A kulcsot Kang Dan I-ssinél hagyom.
Nem hiszem, hogy szükség lesz két hetet várni.
Úgyis mindenki ellenezni fogja.
Kivéve természetesen hyung-ot.
Alaposan olvassák el, rendben?
Ez a könyv tutira kelendő lesz.
Mi a népszerű mostanában?
Ami átélhető, és vigasztaló. Ez a verseskötet épp ilyen.
Manapság mindenki elcsigázott...
Hova megy? Még nem fejeztem be.
Melegséggel fogja körülölelni az emberek üres szívét.
Engem... van más, aki átöleljen, úgyhogy kösz, nem kérek belőle.
Te most tényleg...?
Ne aggódj miatta. Nincs senkije.
Akkor, ahogy megbeszéltük, alaposan olvassák át.
Dan I-ssi, szereti a verseket?
- Igen. - Tudtam.
- Hozza azokat. - Igen.
Cha főszerkesztő úr.
Válthatnánk egy szót?
Meg akar beszélni valamit?
Ezt látnia kellene.
ÖNÉLETRAJZ KANG DAN I
TANULMÁNYOK JINHWA KÖZÉPISKOLA
Ezt a személyzeti osztálytól kaptam.
Ellenőrizni akartam valamit.
Ellenőrizni?
Olvassa tovább.
Még más is van.
2012 KOREAI REKLÁM NAGYDÍJ
A cikk szerint, Kag Dan I-ssi
indult az SH Reklámiroda reklám versenyén, megnyerte a fődíjat,
minek köszönhetően alkalmazták is őt,
még mielőtt leállamvizsgázott volna az egyetemen.
Lenyűgöző, nem?
Attól tartok,
ezúttal nem a megfelelő embert alkalmaztuk.
Engedje meg, hogy ellentmondjak.
Szerencsénk, hogy ilyen rátermett alkalmazottat kaptunk.
Vajon miért állította magáról, hogy középiskolai végzettségű?
Mert más vállalatok nem alkalmazták volna.
Mit gondol, miért?
Előítéleteik voltak, mert több éves kihagyás után tért vissza.
Azt hiszik, kiesett a gyakorlatból.
De igaz ez rá?
Nem igaz.
Ön tudott erről?
Mármint a tanulmányi hátteréről.
Nem tűnik meglepettnek.
Én mélységesen megdöbbentem.
Miért döbbent meg annyira?
Hátsó szándék vezérli.
Nézze csak meg, hogy érdeklődik a marketing iránt.
Nálunk megengedett, hogy az alkalmazottak évente más csoportba kerüljenek át.
- Kang Dan I-ssi... - Számára nem megengedett.
Ez az elv csak az állandó alkalmazottakra érvényes.
Ahhoz, hogy átkerülhessen a marketing csoportba,
előbb állandó alkalmazottá kell válnia.
Ahhoz pedig, és az igazság kedvéért,
végig kell mennie a teljes felvételi procedúrán.
Minden tekintetben rátermett a munkára.
- Biztosan van... - Nem változtathatunk az eljáráson
csak hogy egyetlen dolgozóhoz alkalmazkodjunk.
Több, mint 160 alkalmazottunk van.
Máskülönben, minek vannak a szabályok és előírások?
Bocsássa el Kang Dan I-ssit, főszerkesztő úr.
Azaz hogy... Mivel szerződéses alkalmazott,
a szerződésbontás a megfelelő kifejezés.
Kang Dan I-ssi!
Feltöltené a hűtőt?
- Persze. - Bio narancslével.
Hogyne.
Kang Dan I-ssi.
Az egyik széknek a tárgyalóban, hiányzik egy görgője.
Rendben, máris megoldom.
Kang Dan I-ssi, otthagytam a könyveket a tárgyalóban.
Be tudná borítékolni őket?
Persze. Mindet borítékba teszem.
Hajrá!
Dan I-ssi, kifogyott a papír a másolóból.
Rendben. Hozok még bele.
Ez furcsa.
Nem azt mondta, hogy üres?
Bae úr...
Nem azt mondta Lee úr, hogy üres a hűtő?
Ó, a főszerkesztő úr feltöltötte.
A főszerkesztő...?
Főszerkesztő úr, mit csinál?
Úgy tűnt, sok a dolga.
És ami azt illeti, a javítást... szívesen csinálom.
Hálás vagyok, de meg tudtam volna csinálni.
Ne csináld ezt. Munkában vagyunk.
Emlékszel?
Gyanakodni fognak ránk.
Köszönöm.
Ne hagyd ki az ebédet, Kang Dan I!
Jó.
Aigoo.
Kié ez a gomb?
Sikerült elérnem a közösségi oldalán keresztül,
és meg volt lepve, honnan tudok az utazásáról.
Tudtam, tudtam, hogy le fog esni.
Ó, igazgatónő!
Elmegyünk a főszerkesztővel enni egy seolleongtang-ot.
Velünk tart?
Mást terveztem.
Jó étvágyat az ebédhez.
Áh, értem.
Áh, egy pillanat!
Ezt az irodámban találtam a padlón.
Köszönöm.
Jó étvágyat az ebédhez.
Igen.
Az ifjúsági irodalom osztályról Ha Hye Yeong-ssi...
nem szerződéses alkalmazottból vált állandóvá?
De nem szerződésmódosítással,
hanem kihagyott egy évet, és úgy jelentkezett az állásra.
Akkor,
nem is válhat valaki állandó alkalmazottá, csak ha újra beadja a jelentkezését?
Persze. Vannak, akik még tanulnak is,
hogy egy bizonyos kritériumnak megfeleljenek.
De különös, hogy érdeklődsz más osztályok munkája iránt.
Látom, végre kötődni kezdesz hozzánk.
Helyes.
Oda kell figyelned, más csoportok és osztályok működésére.
Ki fogja átvenni a céget, ha én kiöregszem?
Felajánlja nekem a céget?
Nem adná át máris?
Lehet, hogy engedékeny vagyok veled, de nem vagyok épp a bácsikád!
Ah, igazán! Talán én az unokaöccsének látszom?
Jaj, te cuki kis csibész!
Elnézést! Kaphatnék egy másik kanalat?
Áh, Cha Eun Ho, mi történt!? Minek köszönhetem a megtiszteltetést?
Jól vagy, ugye?
Kérdeznem kell valamit.
Egy fejvadász cégnél dolgozol, ugye?
Munkahelyet akarsz váltani? Hova mennél?
Nem én, valaki másról van szó.
Átküldöm az életrajzát, nézd át.
"Hogy te és én, ne volnánk egy csoda csillagai?"
"Hunyorognak a csillagok az égen..."
Kang Dan I, pattanj be!
Mondtam már, hogy ne olvass, ha gyalogolsz.
Nem emlékszel, mi történt veled a gimiben?
Leestél a lépcsőn.
Jobban belegondolva, én mentettem meg az életed. Elkaptalak. Emlékszel?
Én viszont, az életemet kockáztattam, hogy megmentselek.
A kezeim s a lábaim mind eltörtek abban a balesetben.
Legalább ennyi kell ahhoz, hogy életmentésnek lehessen tekinteni.
Igazad van.
Én egyáltalán nem segítettem neked, noona, igaz?
Miért akarsz folyton tenni értem valamit?
Mindenki a saját életéért felel,
úgyhogy ne csináld ezt.
Kényelmetlen helyzetbe hozol.
Ne olvasd már. Tönkreteszed a szemed.
Tetszenek ezek a versek. Nem tudnátok kiadni?
Kiadjuk? Ha kéred, mellette szavazok.
Van egy, ami különösen tetszik...
Mondtam, hogy hagyd abba.
Inkább engem nézz.
Jóképű vagyok, ugye? És menő, ugye?
Ugyan...
Most kinevetsz?
Nem nevetlek ki.
"A csillagok sosem szomorúak, vagy magányosak."
Ó, tényleg. Elfogyott a rizsünk.
Tudom. Elfelejtettem venni.
Elmenjek venni?
Ma inkább együnk egy kis rament.
Jó. Ehetünk.
Figyelj, noona...
Hm?
Mi lenne, ha...
ma elmennénk valahová enni?
Valahova?
Hova?
Úgy emlékszem...
van egy kedves kis vendéglő a Nam-hegynél.
Akkor...
Menjünk el?
Aha, miért ne.
Akkor készülj össze. 10 perc múlva találkozunk.
- Rendben. - Jó.
10 perc múlva.
Igggen, ez természetesnek hatott.
Egy kedves vendéglő a Nam-hegynél?
Ez lesz az.
Ó, lehet, hogy ez túl feltűnő?
Farmert? Szoknyát?
Ez egyáltalán nem tűnik természetesnek.
Ez nem tűnik természetesnek.
Túl sok?
Túl sötét?
Ugyan már. Ez csak egy vacsora.
Természetesnek kell tűnnöm.
Nincs itt valami, amiről üvölt,
hogy "Csak kivettem a szekrényből az elsőt, amit megláttam"?
Mit csináljak? Valószínűleg letelt a 10 perc.
Ez nem randi! Csak vedd lazán!
Csak elmegyünk enni valamit. Ennyi az egész.
Így van. Úgy öltözöm, ahogy mindig.
Letelt már a 10 perc?
Azt hiszem, letelt már a 10 perc.
Letelt a 10 perc.
Fura lenne, ha kimennék, és várnék rá.
Szia!
Menjünk.
Az ing.
Volt már rajtam.
Tudom, csak nem szóltam.
Miért csináltad?
Szégyellted, hogy eldugtad az ajándékot, amit nekem vettél?
Még mindig olyan vagyok, mintha az öcséd lennék?
Ki akartam várni, míg viszonozod az érzéseimet,
és magadtól felismered, hogy te mit érzel.
De nem tehetem, mert te egy dinka vagy.
Meg kell tanítanom neked.
Te szeretsz engem.
Rendben.
Induljunk?
Igen.
Ennyire ízlik?
Szép.
Aha.
Én is tudom. Meglehetősen szép vagyok.
Nem te, hanem a nyaklánc.
Klassz nyakláncot választottam.
Elmenjünk ez után moziba?
Menjünk?
Jó lenne.
EGY KÉSŐ ESTE, EGY NŐ ÉS EGY FÉRFI, MOZIBA MENTEK VACSORA UTÁN.
Én... szeretem, amikor fogod a kezem.
A NŐ AZT ÍRTA A FÉRFI TENYERÉRE: "SZERETEM, AMIKOR FOGOD A KEZEM."
Na és ez?
A FÉRFI MEGKÉRDEZTE: "NA ÉS EZ?" MAJD MEGCSÓKOLTA A NŐ KÉZFEJÉT.
Ez még annál is jobb.
Akkor,
keresek majd más dolgokat is, amiket szeretsz.
Cha Eun Ho.
Jobban belegondolva,
az a csók is
jó érzés volt.
SZÉGYENLŐSEN AZT MONDTA: "AZ A CSÓK IS JÓ ÉRZÉS VOLT."
"KERESEK MAJD MÁS DOLGOKAT IS, AMIKET SZERETSZ."
Kang Dan I.
Milyen címet kellene adnunk ennek?
Az "Első randi" megfelel?
Igen. Tetszik ez a cím.
ELSŐ RANDI
Igaz is, láttam Ji Seo Jun-ssi szerződését.
Nagyon érdekes.
A születésnapja április 23-án van.
Mi ebben az érdekes?
Bolond. Nem ugrik be róla semmi?
Kang tanár úr utolsó regényének
Április 23. a címe.
Hát nem különös?
Ji Seo Jun-ssit bizonyára a sors hozta össze a cégünkkel.
Igaz?
Mi az ajtókód?
- Mondja az ajtókódot. - 0423.
- Igen.
Menjünk be.
A BŰNTUDAT KORSZAKA
KÉK ÉJ ÁPRILIS 23.
Maga bizonyára Kang író rajongója.
Akkor mindenkinél jobban tudja,
hogy a nyilatkozatot ő maga írta.
És mindenkinek joga van hozzá, hogy elfeledjék.
Ő pedig ezt akarta.
Szóval, eltűnt?
Bezárták őt, vagy...?
KÉK ÉJ ÁPRILIS 23.
Son Won Hyang (NETFLIX) angol nyelvű felirata alapján fordította Anyeze
SZERETTEM VOLNA, HA KÜLÖNLEGESEBB A RANDINK, DE KANG DAN I MINDIG TÚLTESZ A VÁRAKOZÁSAIMON.
HOGYAN FOGTAM A KEZÉT? MÁR ATTÓL IS ELAKAD A LÉLEGZETEM, HA RÁNÉZEK.
"ÜRÜLÖK, HOGY TE VAGY NEKEM" MEGREMEG A SZÍVEM A TÉNYTŐL, HOGY EGYÜTT LESZÜNK.
AZ EGYSZERŰ KAPCSOLATOKAT A LEGNEHEZEBB ELÉRNI. ÖRÜLÖK, HOGY AZ ENYÉM ILYEN.
AZ ÉLET TELE VAN AKADÁLYOKKAL. AMIKEN EGYMÁS SZERETETÉVEL UGRUNK ÁT.
REMÉLEM, KANG DA I-NEK NEM ESIK BÁNTÓDÁSA. DRUKKOLTAM ÉRTE, ÉS TOVÁBBRA IS EZT FOGOM TENNI.
FOGTUK EGYMÁS KEZÉT MIKÖZBEN A POGÁCSÁT ETTÜK, BÁR KÉNYELMETLEN VOLT.
ROMANCE IS A BONUS BOOK
GYEOROO ÖTLET VERSENY
Szorgalmasan tanul, rátermett,
és mindenkinél lelkesebb.
Adj valami ötletet.
Ingyen várod?
Ennél kicsit többet akarok.
Csak adj pár ötletet.
Noona, itt aludhatnék ma?
Miért kér engedélyt rá?
Te vagy, noona? Én bármikor készen állok, ha úgy gondolod.
Nem kell a bocsánatkérése.
És mostantól ne bukkanjon fel előttem.
Ezentúl csak a munkáról beszéljünk.
Nem tudom, helyesen cselekedtem-e annak idején.
Helyes-e így eltűnni a világ elől?
Helyes-e, ha megtartom az ígéretem?
Te itt vagy velem. Mellettem.
Csak rád van szükségem.